Zona Industrială Riverfront Sacramento, California
Drăguţ.
Da. Odată era o fabrică de tuburi fluorescente.
Acum e o zonă cu deşeuri periculoase.
- E praf e mercur peste tot. - Minunat.
Da, probabil că nu e prea periculos, atât timp cât, ştii tu, nu respiri.
Nişte tehnicieni de la Oficiul de Substanţe Toxice
a venit să testeze aerul.
Au văzut un lacăt pe unul dintre dulapuri şi l-au spart.
Atunci l-au găsit.
Câtă vreme crede legistul că a stat acolo?
A spus că la acel nivel de descompunere, cel puţin şase luni. Ar putea fi mai mult.
Cătuşe la mâini şi la glezne. Avea haine sau bunuri personale?
Am găsit asta. Am găsit-o în interiorul cutiei toracice.
Probabil e un ceva medical.
Pune-l pe asistentul legistului să se uite la el.
Zgârieturi pe uşi. Trebuie să fie de la cătuşele lui.
Era viu când a fost băgat acolo.
Cât timp ţi-ar lua să mori acolo? Cam cinci, şase zile?
Ăsta e locul corect pentru aşa ceva. Nimeni în raza auditivă.
Asigură-te că tehnicienii verifică fiecare centimetru din acest nivel
şi din cel de deasupra.
Care-i treaba? Unde eşti?
Da. Îmi pare rău, Lisbon. Am avut telefonul oprit.
Suntem în mijlocul unei gropi de deşeuri toxice. Grăbeşte-te.
Sună tentant. Ne vedem acolo.
Repejor-repejor. Timpul se scurge.
Aniversare fericită
Bună, Patrick.
Bună.
Care e numele tău?
Hailey.
Ei bine, mă bucur să te cunosc, Hailey.
De unde ştiai că numele meu e Patrick?
Mi-a spus prietenul tău.
- Care prieten? - Cel care m-a adus aici.
Mi-a dat asta.
- N-a făcut nimic altceva, nu? - Mi-a spus să-ţi adresez o întrebare.
- Ce anume? - Mi-a spus să te întreb...
Încă nu ai renunţat?
Traducerea şi adaptarea: dflo
= The Mentalist = Sezonul 4, Episodul 23
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Se pare că Red John, sau cineva care pretinde că e el,
a ademenit-o pe fata asta dintr-un parc apropiat, cam acum o oră.
Clasa ei era într-o drumeţie.
Nu pare să fi fost rănită. Mama ei e pe drum.
Unde Jane?
Acolo. N-a spus prea multe.
O să verific bileţelul ăsta lăsat pentru Jane,
să-l verific de amprente şi ADN.
- Nu vei afla nimic. - Ştiu. Merită o încercare.
"Aniversare fericită"
Azi e ziua în care soţia şi fiica lui...
- Ştiu. Acum nouă ani. - Da.
- Vreţi să mă scuzaţi, domnule? - Da.
- Bună. - Bună şi ţie.
Hailey, aceasta e prietena mea, Teresa.
Bună, Hailey.
- Îmi place părul tău. - Mulţumesc.
Patrick mă învaţă cum să fac să dispară o monedă.
- Copila e un talent înnăscut. - Fără îndoială.
Hailey, bună. Numele meu e agentul Wainright.
Mama ta va ajunge aici în curând.
Când va veni, vom discuta cu tine despre bărbatul pe care l-ai întâlnit.
- E în regulă asta? - Ce bărbat?
Cel care te-a trimis la dl Jane, cel care a desenat faţa în palma ta.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Hailey, ce-ar fi să mergi să-i arăţi acelui poliţist noul tău truc?
- Bine. - Distracţie plăcută.
Eu... nu înţeleg. Nu-şi aminteşte?
Ai hipnotizat-o.
Nu, doar i-am inoculat o sugestie ca să-l uite pe Red John.
De ce ai face aşa ceva? L-ar putea identifica.
E alb. Purta o şapcă de baseball. Avea o voce ciudată.
În regulă, uite,
ar putea să-şi amintească mai multe, dacă ar fi întrebată cum trebuie.
Jane. Jane, ea e martor.
Oamenii care-l pot identifica pe Red John ajung să moară.
- Înţeleg că te simţi protector. - Oare?
- Asta nu e decizia ta. - Ba da, este.
Dacă încerci s-o interoghezi sau chiar să discuţi cu ea,
o să te fac să suferi groaznic.
El chiar m-a ameninţat?
Jane, ştiu că ţi-e greu să vii aici, mai ales în felul acesta,
şi îmi pare rău.
N-o să te rog să-i ceri scuze lui Wainright,
dar el are dreptate. Fetiţa e martoră.
Ar trebui s-o interogăm.
Ştii ce încearcă Red John să facă, nu-i aşa?
- M-a întrebat dacă sunt gata să renunţ. - Se joacă cu mintea ta. Nu-l lăsa.
- Eşti bine? - Da, sunt în regulă.
Apreciez grija ta. Îţi sună telefonul.
Salut, Rigsby.
Deci, chestia aceea pe care am găsit-o era o valvă chirurgicală pentru inimă
implantată în victimă.
Am urmărit numărul serial şi am dat de un tip numit Antonio Castro.
Conform poliţiei din San Francisco, a dispărut acum 11 luni.
Cum a dispărut?
A trimis nişte e-mailuri de acasă în noaptea zilei de 17 iunie.
În dimineaţa următoare, era dispărut.
Maşina parcată pe aleea din faţa casei. Uşa din faţă era încuiată.
Nicio urmă de intrare forţată sau de luptă.
Logodnica lui a anunţat la Persoane Dispărute în acea după amiază.
Poliţia din San Francisco a aflat ceva?
Nu. Niciun contact cu familia. Sunt în alt stat.
Fără planuri de călătorie, fără inamici, fără probleme cu banii.
Cu ce se ocupa?
E un fost militar. Două campanii în Irak.
În ultimii cinci ani, a lucrat ca broker
într-o companie financiară, R.F. Victor.
Van Pelt, adu toate dosarele poliţiei din San Francisco
şi orice probă fizică.
Cho, Rigsby, vreau să realizaţi
o cronologie a evenimentelor şi o listă cu toate contactele
pe care le-a avut victima înainte de a dispărea.
Trebuie să interogăm pe toată lumea.
Jane şi cu mine vom merge să discutăm cu cei cu care a lucrat.
Jane.
Ai ceva de oferit?
Ei bine, nu sunt prea multe de la care să pornim, nu?
Ideea ta fiind...
Nicio idee.
Mergem? Să mergem.
- Jane vi se părea cam distant? - Întotdeauna.
Birourile RF Victor Sacramento, California
Dennis Victor. Sunteţi de la BIC?
Bună. Sunt agentul Lisbon şi acesta e Patrick Jane.
Sunteţi absolut siguri că aţi găsit cadavrul lui Antonio?
Da, domnule. Ni s-a confirmat.
Ei bine, toţi ştiam că va veni şi ziua asta. Totuşi, e şocant.
A fost logodit cu nepoata mea. Eu o iau foarte personal. Pe aici.
Ce faceţi aici, mai precis, dle Victor?
Suntem brokeri financiari derivativi.
Oferim contracte derivative, opţiuni şi cotări de bunuri la bursă,
şi câteva produse de schimb financiar direct.
Deci, practic, sunteţi doar hoţi
cu cravate şi bretele.
Asta ar fi impresia populară. Nu e în întregime exactă.
Pe scări.
Agent Lisbon, dl Jane, Ian Breitler.
L-a recrutat pe Antonio pentru firmă şi l-a îndrumat în primul său an.
E minunat să vă cunosc. Mulţumesc că aţi venit.
Şi acesta e Ben Marx. El conduce divizia din care făcea parte Antonio.
- Era supraveghetorul lui. - Bine aţi venit.
Luaţi loc. Vă rog, luaţi loc.
- Dle Jane. - Sunt în regulă. Mulţumesc.
Ce făcea Antonio Castro pentru dvs. aici?
Era broker. Se ocupa de conturile clienţilor.
Cum se înţelegea cu oamenii?
Era, în mod universal, iubit, un lider în companie.
Absolut.
Tu nu eşti de acord?
Ei bine, cine e iubit în mod universal? Era simpatizat.
Ştiţi ceva despre familia lui?
Mama lui e într-un azil din Flagstaff. Are Alzheimer.
Şi sora lui s-a convertit la islamism şi s-a mutat în Indonezia.
N-au ţinut legătura.
Şi el avea vreo problemă la serviciu?
Nu de care să ştiu eu.
Nu. Toate rapoartele lui de performanţă erau exemplare.
Aşa e, Ben?
Dacă exista vreo problemă, nu ştiam de ea, la acea vreme.
- Interesant. - Pardon?
Păi, el spune adevărul, dar voi doi nu.
Ceva s-a întâmplat cu Castro, care e marele secret?
- Nu-i niciunul, te asigur. - Ba da, era.
Nu, mi-e teamă că te înşeli.
Nu, sunt sigur, la fel cum sunt sigur
că nici nu ţi-e prea drag dl Breitler, aici de faţă.
Eu sunt Marx. El e Breitler.
Da, păi, oricare e numele tău, şeful tău nu te place prea mult
şi n-aş fi surprins dacă te concediază foarte curând.
Asta e o observaţie foarte interesantă fiindcă
Ben a fost promovat ca şef în firmă, luna trecută, la cererea mea expresă.
Bine.
- Ce se întâmplă, Jane? - Nimic.
Aş putea fi puţin indispus, dar nimic serios.
Vrei să mergem să mâncăm ceva?
Nu, cred că aş putea să-mi iau liber pentru restul zilei.
Eşti sigur?
Da, o să iau un taxi. Ne vedem mâine, Lisbon.
Bună, dle Jane. Mă bucur să vă văd din nou.
Şi eu.
- Masa dvs. e gata. - Mulţumesc.
- Şi comanda dvs. va veni imediat. - Mulţumesc.
Cei de la pază îmi spun că focul pe care l-a pornit Jane
ar fi putut să ardă clădirea din temelii.
Ştiu, domnule.
Aş putea să-l suspend pe Jane pentru asta,
dar cred că ceea ce s-a întâmplat a fost un strigăt de ajutor.
- Trebuie doar să aflu care e problema. - Şi eu, domnule.
Dacă nu vă supăraţi, cred că eu ar trebui să vorbesc.
Jane.
Ce se întâmplă?
Păi...
Am o mică mahmureală,
dacă vrei să ştii.
De ce ai ars dosarele cu Red John?
Fiindcă are dreptate.
E vremea să renunţ.
Serios?
- Ce vrei să spui? - Ei bine, nimic nu merge.
Nimic.
E doar un joc şi el tot câştigă.
Singurul mod în care pot să-l opresc e să nu mă mai joc.
Însemnând ce?
Însemnând că las asta în urmă.
Trec mai departe.
Asta e o schimbare majoră, Jane.
Ei bine, schimbarea e bună.
Nu-i aşa?
Deci...
Pleci de la BIC?
Nu, bineînţeles că nu. Ce aş face pentru amuzament?
Apropo de asta, nu cumva e o persoană
sau ceva ce ar trebui să investigăm sau aşa ceva?
Ar trebui să discutăm cu logodnica victimei.
Bine. Să mergem.
Jane, îţi recomand cu tărie
să discuţi cu unul din consilierii noştri despre ceea ce s-a întâmplat.
Cred că te-ar putea ajuta.
Luther, nu mai e timp. Am infractori de prins.
Salut.
Cum merge cu cronologia evenimentelor? A răsărit ceva?
Da. Castro făcea lucruri complet normale, apoi a dispărut.
Era la un eveniment caritabil, înainte de a dispărea, nu?
Ce s-a întâmplat acolo?
Era un eveniment de strângere de fonduri pentru cei fără casă.
Martorii spun că Castro era calm, relaxat, singur.
O să prindem vreo pistă bună în cazul acesta?
Mă îndoiesc.
Ce-i cu pachetul?
E un monitor pentru bebeluş. Are şi audio şi video.
În plus, e bidirecţional,
pot să vorbesc cu Ben, în pătuţul lui, fără să mă dau jos din patul meu.
Asta ar trebui să-l sperie.
Salut. Deci...
Mă uitam prin lucrurile strânse de poliţia din San Francisco, de la biroul lui Castro
şi am găsit asta... "19:24"
Era lipit de dosarul de pe biroul lui.
Era un fost militar. Ar putea fi timpul după standardul militar?
Nu, n-ar exista "două puncte" între nouă şi doi. E altceva.
Ei bine, dacă ai vreo idee, anunţă-mă. Nu găsesc nimic altceva folositor.
Ştii că Jane i-a spus lui Lisbon că renunţă la Red John?
- Da. - E greu de crezut.
Credeţi că pierde controlul? Adică, o ia razna?
Nu.
- Nu. - Nu. Niciodată.
Mulţumesc că discutaţi cu noi, dră Victor.
Desigur. Aş fi venit la birou,
dar nu puteam merge acolo după ce am auzit veştile.
Câtă vreme aţi fost logodită cu dl Castro?
Aproape un an.
Eram împreună cam de doi ani, înainte de asta.
- Şi cum v-aţi cunoscut? - Prin serviciu.
Eu lucrez la o agenţie de PR care se ocupă de firmele financiare,
inclusiv cea a unchiului meu.
Majoritatea celor care lucrează în finanţe sunt puşti prea mari pentru vârsta lor...
Dar...
Antonio era bărbat.
Poate datorită perioadei în serviciul militar. Nu ştiu.
Dar...
Era un suflet minunat.
Era înţelept şi blând.
Îmi pare rău.
Am crezut că sunt pregătită pentru asta.
Avea vreun duşman?
Antonio avea un foarte puternic simţ al moralităţii.
El credea în bine şi rău şi ţi-ar spune care e care.
Îl iubeam pentru asta, dar nu toată lumea îl iubea.
Cineva anume?
Nu mă pot gândi la cineva pe nepregătite.
Lisbon, mintea mi-e puţin în ceaţă şi în derivă, aşa că o să forţez un pic.
De ce te simţi vinovată?
Nu înţeleg.
Toate acele lacrimi şi vorbe despre cât de minunat era.
A dispărut de un an şi tu te comporţi de parcă a dispărut azi dimineaţă.
- Asta e vină. - Nu, nu e.
Nu e chiar criminală, dar e ceva. Îl înşelai?
Nu.
Nu, cât timp era în viaţă. Pariez că acum. Da, asta e.
Te culcai cu oricine după plecarea logodnicului la sfinţi.
- Nu, nu m-am culcat. - Spune-ne adevărul.
- Păi, e complicat. - E simplu.
Ai trecut peste asta. Se întâmplă.
Dar nu vrei să recunoşti, fiindcă tu crezi că e ceva greşit.
- Încerci să mă faci iarăşi să plâng? - Nu, nu încerc. Adică, nu încerc...
Dar dacă vrei tu, atunci...
- Te rog. - Jane.
- Plângi. Eliberează-te. - Jane.
Cine e, Marcy?
Salut, Cho, deci Marcy Victor se culca cu Ian Breitler,
ceea ce Breitler, în mod convenabil, a uitat să ne spună când am vorbit cu el.
Du-l la sediu. Vezi ce are de spus în apărarea lui.
De ce aţi ascuns relaţia dvs. cu Marcy Victor, dle Breitler?
Antonio era un subiect sensibil pe la birou, e bine?
Până să-l găsiţi voi, mulţi oameni sperau că va intra pe uşă.
De vreme ce te culci cu logodnica lui, bănuiesc că nu eşti unul dintre ei.
Doar că nu credeam că momentul anunţării că Marcy şi cu mine suntem un cuplu
era când tocmai am aflat că Antonio era mort.
Salut, Cho.
Ian, pentru ce e asta...
Pe sacoul tău? E...
Ce?
E un fir de păr. Ar putea fi un indiciu.
E părul meu.
Destul de corect.
Ian nu crede că există ceva semnificativ la relaţia lui cu Marcy Victor.
Da, înclin să fiu de acord. Imoral, poate...
Dar motiv pentru crimă? Nu prea cred.
Eu sunt mai interesat de celălalt secret al lui Ian.
Care anume?
Cel pe care tu şi Dennis Victor îl păstraţi.
Cel care are legătură cu munca lui Antonio Castro.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Devii agitat, Ian. Şi ai astm. Asta nu e bine.
Genul acesta de agitaţie ajunge direct la plămâni,
îi strânge, îi face să se micşoreze.
E şi o întrebare aici?
Traheea se îngustează, fiecare inspiraţie e mai grea decât precedenta.
E greu să respiri.
Ultimul lucru pe care ai vrea să-l faci e să devii nervos.
- Asta e ridicol. - Nu te panica. Ce cauţi?
Ce este? Asta e?
Dă-mi-o.
Spune-mi ce vreau să ştiu.
Nu poţi face asta. Nu poate... să facă asta.
- O face. - Da, ştii, probabil ai dreptate.
- M-am răzgândit. - Pentru numele lui Dumnezeu!
Îmi sun avocatul.
Desigur. Dă-i drumul. Îi va lua numai o oră să ajungă aici.
Castro era un hoţ.
Fura din firmă.
N-am aflat decât după ce a dispărut, când Marx a preluat conturile lui.
Hei! Fii serios!
- Cât a furat Castro? - Breitler spune că nu ştie.
Marx şi Dennis Victor nu au comunicat cifrele.
- De ce nu ne-au spus asta de la început? - Ordinul lui Victor.
Nimeni nu avea voie să spună nimic despre asta.
În regulă. Hai să-l aducem la sediu să clarificăm treaba.
- Desigur. - Hei.
- Cum ţi se pare Jane? - Altfel.
Cred că are probleme.
Şi eu cred. Unde e?
A spus că încă îl doare capul. A plecat să-şi ia nişte aspirină.
În regulă.
Dle Wineman.
Frumos cimitir. Ar trebui să fii mândru.
Atât de îngrijit.
Mulţumesc. Cu ce.. pot să vă ajut, dle Jane?
Păi, cum am spus la telefon, sunt de la BIC.
Suntem în urmărirea unui anume ucigaş nemilos.
Greu caz.
Dar cu ajutorul tău, îl putem rezolva.
- Nu foloseşti mormântul ăsta curând, nu? - Nu. Slujba are loc abia poimâine.
Ce bine. O să terminăm până atunci.
Ce vreţi să spuneţi cu "terminăm"?
Trebuie să organizăm o mică operaţiune poliţienească aici.
Nu-ţi pot spune nimic despre ea, dar tu ne poţi ajuta.
Ne ajuţi prindem un ucigaş periculos.
Vrei să ne ajuţi, nu-i aşa? Ne vei ajuta?
Să ajut? Da. Bineînţeles.
Bine.
Avem nevoie şi de un coşciug. Nu prea fiţos.
- Un coşciug? - Da. Acolo jos.
După dispariţia lui Antonio, Ben a preluat conturile lui
şi după patru săptămâni, a aflat ceva.
Antonio fura bani de la clienţi
şi îi ascundea ca pierdere a preţului de piaţă, din investiţiile fictive.
A făcut asta de vreo şase luni.
- Câţi bani a furat? - Niciodată nu vom şti siguri.
Undeva între 7 şi 10 milioane de dolari.
Unde sunt banii?
N-avem nicio idee.
Tranzacţiile lui Antonio au fost complexe la modul genial.
Banii sunt, în esenţă, imposibil de detectat.
Asta nu era în dosarele poliţiei din San Francisco.
Le-ai spus?
Nu, n-au întrebat
şi noi n-am descoperit furtul decât după ce ne-au interogat.
Aţi fi putut folosi telefonul.
Agent, întrucât am descoperit furtul, pe plan intern,
am fost capabili să rezolvăm pierderile clienţilor noştri.
Ei nici măcar nu ştiu că au fost jefuiţi.
Asta a costat firma mea o mulţime de bani,
dar ne-am salvat de la un impediment major.
Şi n-am considerat că merită să fac public
ceva ce a fost ascuns într-un mod atât de fericit.
Era o dovadă într-un caz de crimă.
Ei bine, a trebuit să echilibrăm dreptatea cu instinctul de conservare.
Bineînţeles.
Cred că am găsit o foarte bună cale de mijloc.
Asta e obstrucţionarea justiţiei şi voi pune să fiţi acuzaţi.
Îmi pare rău. Ai întrebat dacă ştiam ceva
despre ce a făcut Antonio la momentul acela.
Corect? Am spus că nu ştiam nimic, în acel moment.
- Totul e adevărat. - Spune asta avocaţilor tăi.
Nu-i nevoie. Noi suntem avocaţi.
Dacă nu mai e nimic altceva...
- Jane. - Ce-i?
Încerc să-mi dau seama ce înseamnă numărul acesta de pe biroul lui Castro.
Singurul lucru pe care-l pot găsi sunt câteva referinţe
la un fel de club din înalta societate.
Ai vreo idee de ce l-au numit "19:24"?
Biblia.
Evanghelia după Matei 19:24...
"Şi iarăşi vă zic vouă că mai lesne este să treacă o cămilă prin urechile acului...
...decât să intre un bogat în împărăţia lui Dumnezeu".
Da.
- Asta e ciudat. - Ei bine, e o glumă ironică.
Deoarece bogaţii nu ajung în rai, ar trebui să se bucure de viaţă pe pământ.
În regulă, dar de ce-i păsa lui Castro?
El nu era membru, din câte ştiu eu.
Bineînţeles că nu era.
Ei bine, asta clarifică lucrurile.
Băieţi!
Spuneţi-mi despre "19:24".
Şi nu negaţi că sunteţi membri, fiindcă văd asta pe feţele voastre.
Ei bine, ştii tu, e un club. Mic, intim.
- Pentru cei putrezi de bogaţi? - Pentru oamenii cu posibilităţi.
Nimeni n-ar trebui să vorbească despre asta.
Prima regulă din clubul de lupte şi toate alea...
În regulă.
Cine altcineva mai e membru?
- Breitler? Nepoata ta? - Amândoi.
Multă lume din firma mea, din alte firme.
Deci... dacă nepoata ta era membru,
atunci, cu siguranţă că şi Antonio Castro a fost întrebat dacă vrea să se înscrie.
- Da. - Da.
Cu puţin timp înainte de a dispărea.
Corect. Şi ca să devii membru al acestui fiţos clubuleţ de elită,
presupun că trebuie să participi la un fel de hărţuire.
Da.
Viitorii membri sunt urmăriţi de actualii membri
şi forţaţi să facă tot felul de lucruri jenante.
- Distracţie faină. - Desigur.
Acel eveniment de caritate la care a fost Antonio Castro,
în noaptea în care a dispărut... s-a ţinut la club?
La drept vorbind, da. Antonio a fost acolo ca invitat.
Vă interesează să deveniţi membru, dle Jane?
- Pe mine? - Da.
Nu. Nu.
Nu-s amator de cluburi. Mulţumesc.
Am pus un contabil să verifice tranzacţiile lui Castro,
dar sunt atât de complicate că abia le poate înţelege.
Ce altceva mai avem?
Am discutat cu 13 oameni care s-au întâlnit cu Castro,
înainte de a dispărea. Nimic neobişnuit sau suspect.
Am verificat dovezile criminaliştilor poliţiei din San Francisco,
strânse din apartamentul şi biroul lui Castro.
- Nimic n-a ieşit în evidenţă. - Cronologia evenimentelor?
- Nimic care să ne conducă undeva. - N-avem nimic, şefa.
- Avem ceva. Doar că încă nu ştim ce e. - Eu ştiu. Să mergem.
- Unde? - La clubul "19:24".
Am convins-o pe Marcy Victor să stabilească o întâlnire de urgenţă.
- Pentru ce? - Ca să rezolvăm cazul, desigur.
De unde ai asta?
- Ai asigurat ieşirile? - Rigsby, Cho şi Van Pelt sunt lângă uşi.
Bine.
Salut la toată lumea. Şi mulţumesc că aţi venit.
Eu sunt Patrick Jane de la BIC.
După cum vi s-a spus, anchetăm moartea
logodnicului lui Marcy Victor, Antonio Castro.
Ceea ce nu vi s-a spus e că ucigaşul e în această sală.
Tot ce am nevoie ca să-l identific sunt răspunsurile la câteva întrebări.
- Ce fel de întrebări? - Unele foarte simple.
Dvs., doamnă, textura uzată de la mânecă plus pantofii din sezonul trecut
sugerează probleme cu banii. Adevărat?
Nu. Nu, eu... nu, suntem în regulă. Suntem în regulă.
Vedeţi? O minciună.
- Dvs. l-aţi ucis pe Antonio Castro? - Nici măcar nu-l cunoşteam.
Şi uite adevărul.
Când vă văd cum spuneţi o minciună,
mă ajută să determin dacă îmi spuneţi adevărul.
De exemplu, Marcy, aici de faţă, se culcă cu Ian.
Nu eşti ataşată de el emoţional şi nu crezi
că e măcar jumătate din bărbatul care era logodnicul tău, nu?
Nu, nu e adevărat.
O minciună. Mulţumesc foarte mult.
- Tu l-ai ucis pe Antonio? - Bineînţeles că nu.
Şi uite şi adevărul.
- Asta e un fel de glumă? - Vă rog să aveţi răbdare.
Luaţi loc, doamnă.
Dle Marx, eşti mai mult decât puţin ciudat în dormitor, nu-i aşa?
Latex şi bice sunt pasiunea ta, nu-i aşa?
Ba deloc.
- Tu l-ai ucis pe Antonio Castro? - Nu, nu l-am ucis.
Dvs., domnule.
Dacă tu crezi că spun vreun cuvânt fără avocaţi alături, eşti nebun.
Şi oricare dintre voi care suportă aşa ceva e la fel de nebun ca şi el.
Doamnelor şi domnilor.
Dacă aţi putea să rămâneţi în sală, vă rog.
Nu înţeleg. Ce încerci să faci?
Planul era... să-l sperii pe ucigaş ca să fugă.
Credeai că va funcţiona asta?
Negreşit, avea o şansă reală, aşa credeam.
Mă duc să-i spun lui Rigsby şi celorlalţi să se retragă.
Tu rămâi aici.
Da, a fost o nebunie. Îţi povestesc eu când ajung acolo.
În regulă. Pa.
- Marx! - Dle Jane.
Nu ţi-a ieşit prea bine, nu-i aşa?
Nu, a mers destul de bine, conform planului.
- Cazul e rezolvat. - Da?
- E maşina ta? - Da.
- Frumoasă maşină. - Mulţumesc.
Hai să facem o tură. Îţi povestesc eu tot.
- O tură unde? - Nu departe.
Adică, nu vrei să fii primul care află cine a făcut-o?
Bine.
- Ce e în geantă? - Un monitor pentru bebeluş.
Îţi explic mai târziu.
Virează la dreapta, aici.
Deci, mai precis, ce ai rezolvat cu tărăşenia de la club, dle Jane?
Nu căutam ucigaşul. Căutam un mincinos.
Cineva care ar putea răspunde unei întrebări jenante în public,
fără să devină nervos.
De ce era asta important?
Ucigaşul lui Castro era un sadic nemilos.
Cineva căruia îi place, cu adevărat, să-i vadă pe alţii suferind.
N-o poate arăta, prin urmare, un mincinos de primă clasă.
- Şi l-ai găsit? - Desigur.
Tu erai.
Virează aici.
Eu?
Am observat când am vorbit prima dată cu tine, cu Victor şi cu Breitler.
Aţi spus că Castro n-a făcut nimic greşit şi puteam să spun că ceilalţi doi minţeau,
dar tu păreai că spui adevărul.
Şi nu multă lume mă păcăleşte aşa.
Aşa că, te-am testat din nou la club.
Da?
- Cum m-am descurcat? - Remarcabil.
Unul dintre cei mai buni mincinoşi pe care i-am văzut.
Aşa se explică succesul tău în vânzări şi viaţa sexuală perversă.
Doar... opreşte un pic mai sus.
Nimic din toate astea nu înseamnă că eu l-am ucis pe Antonio.
Bineînţeles că asta înseamnă.
- Pot dovedi asta. - Cum?
Vino cu mine şi îţi arăt.
Castro n-a luat banii. Era un cercetaş devotat.
Tu i-ai furat.
Castro şi-a dat seama că cineva fura, aşa că, a venit la tine.
De ce? Fiindcă erai şeful lui.
Ceea ce nu şi-a dat seama... că erai şi hoţul.
Ceva nu-i în regulă cu calculul contractelor.
- Doar că nu pot să-mi dau seama ce. - În regulă.
Bine. O să verific.
Apoi a trebuit să-l ucizi.
Şi cum, mai precis, am făcut asta?
Destul de ingenios, trebuie să spun.
Clubul "19:24" era biletul.
Castro urma să se înscrie şi, în noaptea ceremoniei caritabile,
i-ai spus că urmează să fie iniţiat, dar trebuia hărţuit mai întâi.
- Eşti pregătit? - Acum?
Ar fi trebuit să fie o surpriză.
Ia-ţi maşina şi ne întâlnim după colţ.
O să te duc cu maşina acolo.
Dar nu spune nimănui unde mergi şi ce faci, în regulă?
Mai precis, cât de jenantă va fi chestia asta?
Extraordinar, fratele meu.
Dar eu chiar am... un mic ajutor pentru tine.
Va merge mult mai uşor.
Crede-mă.
Aşa că, l-ai dus la fabrică.
L-ai condus jos...
...în subsol.
A făcut tot ce i-ai cerut.
- Ce naiba? - Da.
Ai grijă cu astea.
- Doamne. - Va fi în regulă.
Şi chiloţii.
- În cutie? - Treci în cutie.
Poţi s-o faci.
- În regulă. Eşti bine? - Da. Şi acum?
Aşteaptă.
Apoi, ai mers la el acasă şi ai trimis e-mailuri din calculatorul său,
astfel ca nimeni să nu facă legătura între dispariţia lui
şi clubul sau tu.
Ei bine, asta... pare destul de mişto.
Totuşi, Castro era hoţul.
Toate tranzacţiile erau din contul lui.
Aveai săptămâni la dispoziţie ca să falsifici acele date.
Pariez că n-a fost prea greu pentru tine.
Doamne, trebuie să fiu un om foarte rău.
Nemilos şi fără inimă.
I-ai oferit lui Castro cea mai îngrozitoare moarte posibilă.
Eşti diabolic.
Unde e dovada ta?
Îmi vei mărturisi.
- Da? - Da.
De ce aş face asta?
Ce, mă vei speria să spun că eu am făcut-o?
Ăsta e planul tău?
Da, ăsta e planul.
- Bună. - Bună dimineaţa, Lisbon.
Am primit mesajul tău.
- Ce faci aici? - Mă odihnesc.
- Am rezolvat cazul. - Serios?
Da, Benjamin Marx era autorul.
El a furat banii, l-a ucis pe Castro şi i-a pus furtul în cârcă.
De unde ştii asta?
- Va mărturisi. - Va mărturisi?
Foarte curând, cred.
Unde e?
E aici.
Îmi pare rău.
Cineva să mă ajute! Doamne.
Jane, ajută-mă! Te rog!
Da, o ţine aşa întruna.
L-ai închis într-un coşciug?
Da. I-am oferit să guste din propriul tratament.
Unde e? De câtă vreme e acolo?
Trebuie să-l scoatem afară. Va muri.
- Nu, până nu mărturiseşte. - Jane, nu poţi face asta.
Bineînţeles că pot. Fii atentă.
- La naiba. - Marx, mă auzi?
Jane! Jane, ajută-mă, te rog. Te rog! Nu pot respira!
Nicio problemă. Doar recunoaşte că l-ai ucis pe Castro.
Marx.
Nu!
În regulă. Mori.
Jane, spune-mi unde e.
Vorbesc serios.
- Jane? Doamne. - Marx, te-ai răzgândit?
Doamne!
Jane!
În regulă, o să plec de aici şi nimeni nu te va găsi vreodată.
Da! Da! Da!
Eu am făcut-o! Da, l-am ucis pe Antonio.
L-ai încuiat în cutia aceea şi l-ai lăsat să moară.
Aşa am făcut. Am făcut. Am făcut.
Te rog. Scoate-mă de aici.
Trebuie să fi păstrat un trofeu. Unde e?
Da! Bine. Bine. Bine.
Inelul de la cheile lui. Inelul cu chei. Are o emblemă militară pe el.
Într-o cutie, da?
Pe raftul de sus, dulapul din dormitor. E bine? Te rog.
Ei bine, poftim. E lângă acel copac.
Acolo.
Am nevoie de o ambulanţă la cimitirul Willow Wood,
cât de curând posibil.
Doamne, Jane!
Ce ai găsit?
În regulă.
Cho a spus că au găsit inelul de chei
exact în acel loc, în care Marx a spus că va fi.
Hai să ne întâlnim cu Wainright.
Haide.
Ştii, chiar nu văd problema. Am rezolvat cazul.
Ai rezolvat ce... care caz? Nu există niciun caz.
Niciun judecător nu va accepta acea mărturisire.
Vor renunţa şi la inelul cu chei. Marx niciodată nu va ajunge la proces.
Lasă avocaţii să clarifice lucrurile.
Cho şi cu contabilii au găsit deja dovada în conturile de tranzacţii ale lui Castro,
cum că Marx a furat banii.
Procurorul General îl va acuza de furt şi fraudă.
Acum cred că putem construi un caz de crimă, pe lângă asta, fără mărturisire.
- Vezi? - Nu-mi pasă.
L-ai agresat pe Marx.
Poliţia din Sacramento vrea să te aresteze.
Marx avea o armă. Asta e legitimă apărare.
Cred că un juriu mă va crede.
- Jane e supus unui imens grad de stres. - Sunt în regulă, mulţumesc.
Uite, l-ai torturat pe tip, pentru Dumnezeu.
Jane, l-ai torturat.
Ai vreo idee în ce situaţie este pus BIC?
I-am oferit unui psihopat diabolic un tratament echitabil.
Crede cineva de aici că Marx nu merita ceea ce a primit?
Eu cred că a meritat.
Mulţumesc, Grace. Altcineva? Cho? Rigsby?
Nu, am priceput. E în regulă.
Jane, ai depăşit limita.
Da, bineînţeles că am depăşit-o. Am depăşit limita.
Trebuia, ca să-l prind pe Marx. Era singurul mod să-l prind pe Marx.
Dacă nu-l prinzi pe infractor, atunci ce rost mai au toate astea?
N-am de gând să-mi cer scuze.
- Poate ar trebui să iei o pauză. - Ştii ce? Asta e o idee bună.
Eşti suspendat începând din acest moment.
Nu vei mai veni la acest birou. Nu vei mai avea nicio legătură cu BIC.
Va fi o audiere a situaţiei tale în 30 de zile.
Şi vreau să ştii că, personal, voi recomanda
ca BIC să înceteze permanent contractul tău ca şi consultant.
Înţeleg că eşti puţin extenuat, Jane, dar ne-ai făcut de ruşine azi.
N-am de gând să las să se mai întâmple asta.
Eşti un puştiulică jalnic.
- Pardon? - Eşti un copil.
Tata a fost rău cu tine. Credea că eşti moale.
Eşti băiatul mamei.
Sunt... asta...
Du-te acasă, puştiule. Du-te acasă la mama.
Dă-i drumul. Du-te la mama.
- Jane, opreşte-te. - Fii serioasă.
E băiatul mamei, jalnic şi sclifosit.
Încă mai are laptele ei pe buze. Uită-te la el.
Nu?
- Şefule, opreşte-te. - Şefule, mai uşor.
- Mai uşor. - Haide. Haide.
- O să te omor. Lasaţi-mă. - Mai uşor.
Ticălosule.
În regulă. În regulă.
Daţi-vă de pe mine. Daţi-vă.
Dacă mă gândesc mai bine, nu eşti suspendat. Eşti concediat.
Ieşi de aici chiar acum.
Jane.
Jane, să nu faci nimic nechibzuit. Putem rezolva asta. O vom rezolva.
Mă îndoiesc.
O să trec pe la tine diseară. Vom discuta despre asta, în regulă?
Eşti drăguţă.
Lasă-mă să te ajut.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Traducerea şi adaptarea: dflo